![77th Cannes Game](/cannesgame/BannerNewV2.gif)
Jeg likte det fra første stund. At FIFA Football på PS Vita kan føles så lik sin stasjonære storebror er intet annet enn imponerende. Responsen, grafikken og animasjonene er umiddelbart gjenkjennelige fra FIFA 12, og det er behagelig og intuitivt å spille på Sonys håndholdte muskelbunt.
Selv om spillet både føles som og er basert på FIFA 12, er det likevel tilrettelagt for håndholdt spilling. FIFA Football er mer tilgivende i både forsvar og angrep. Man trenger ikke være like presis i taklingsøyeblikket og det er også lettere å fyre av en suser rett i nettet. Tilpasningene kler det håndholdte formatet godt.
Spillmotoren er ikke like sofistikert som sin stasjonære storebror, men på den lille skjermen føles det ikke så langt unna heller. Dette er en fullt spillbar fotballopplevelse. Faktisk så spillbart at jeg lett kan konstantere at FIFA Football er det beste fotballspillet på en håndholdt konsoll, noensinne.
Men intet PS Vita spill er komplett uten et tjukt strøssel av gimmick, og gimmick har det blitt. Berøringsskjermen og berøringsflaten på baksiden av konsollen skal brukes for alt de er verdt. Er du av typen som bommer på mottageren når du skal sende pasninger med de analoge styrespakene? Da har jeg gode nyheter. Du kan nå bare trykke på skjermen der pasningen skal sendes, og vips, så fikser Vitaen resten. Kult, mener noen - helt idiotisk, mener jeg.
Man kan også bruke baksiden til å plassere skuddene. Trykker du for eksempel øverst i høyre hjørne på baksiden av trykkskjermen, kliner du ballen i høyre kryss. Men her gjelder det å treffe på timingen, i og med at du lader skuddet ved å holde fingeren på berøringsflaten. Kult, mener noen - juks, mener jeg.
Men de nye funksjonene bryr jeg meg ikke så mye om. Kanskje finner man noen bruksområder som fungerer i fremtiden, men per i dag er jeg ganske så likegyldig til disse. Det gjør ikke noe at det er der, men de tilfører heller ikke noe. Det som er viktig er at kjernen er på plass, og den tradisjonelle kontrollen sitter som et skudd.
Det visuelle er det egentlig lite å fortelle om. FIFA 12 er imponerende på stasjonære konsoller, og FIFA Football er tilsvarende på håndholdt. Bildeoppdateringen kan virke litt lav til tider, men for det meste får du det du forventer av serien. Kvaliteten er høy på både lyd og bilde.
Den modusen som virkelig har gjort meg hektet er karrieren. Sportspillenes svar på rollespill. Jeg har blitt totalt hektet på å bygge opp min helt egne proff, Kristian (Coolman) Nymoen, med et belønningssystem som hele tiden får meg til å spille bare én kamp til.
Forsåvidt ikke en nyhet i seg selv, ettersom modusen har vært fast inventar på FIFA-serien i flere år nå, men den kommer virkelig til sin rett på PS Vita. Én eller et par kamper kan være mer enn nok når man er på farten eller bare ute etter en kjapp en (beklager ordbruken). FIFA Football og karrieredelen har blitt min nye følgesvenn på PS Vita.