![77th Cannes Game](/cannesgame/BannerNewV2.gif)
Jeg må bare beklage at jeg ikke har skrevet noe blogg på lange, lange tider. Nå er tiden inne å begynne å skrive litt igjen!
Onsdag 21. februar var jeg på Oslo-tur og besøkte mine kunder samt treffe en del av skribentene i Gamereactor. At turen skulle bli så innholdsrik hadde jeg aldri trodd.
Kl. 0240 var jeg oppe av den varme sengen, ga madammen et stille kyss og listet meg forsiktig ut av soverommet i håp om ikke å vekke minstemann. Spiste så ei lita blings og var klar til å dra. Klokken visste nå 0310. Nå skulle jeg kjøre til Værnes fra Snåsa. Turen ta ca. to timer. Det var kaldt ute, meget kaldt. Temperaturen visste hele 15.4 grader og det blåste hardt, faktisk opp i liten storm i kastene. Den effektive temperaturen var opp i mellom 35-45 minus. Jeg hutret meg i vei til bilen og fikk startet den opp. Nå skulle ingen stoppe meg. Med blikket mitt festet til veien etter elg eller andre farer, gikk turen pent og pyntelig til Trondheim Lufthavn. Flyet mitt gikk kl. 0610, så jeg hadde ikke så altfor god tid. Vel på flyplasse, satte jeg fra meg bilen i parkeringshuset og gikk mot terminalen. Sekken var med og jeg var nå klar til å bli sikkerhetssjekket. Men dum som jeg var glemte jeg de nye "veskereglene" at man ikke kan ta med mer enn 10 cl og i sekken min lå det ei 1/2 liter Cola og lyste skummelt på skjermen til Sikkerhetsvaktene. Ikke nok med dette. det bipet da jeg gikk igjennom sikkerhetskontrollen og ble kroppsvisitert. For bipen kom av beltespennen min og den var årsaken til kroppsvisitasjonen (heldigvis ikke noen intim kroppsvisitasjon). Cola-flasken måtte jeg se langt etter. Den gikk til grunne og måtte gå slukkøret videre til utgangen til der flyet mitt stod. Vel ombord i flyet, satte jeg meg ned i spillet og spilte et par runder med Lumines II på PSP'en og satte meg ned får å se igjennom møteplanen min.
Flyturen tok litt over 50 minutter og vel fremme på Oslo Lufthavn, skulle jeg vente på at min sjef - Morten Reichel skulle dukke opp. Men på grunn av snøstorm på Kastrup flyplass i Danmark, var flyet hans forsiket. Jeg gikk og travet frem og tilbake og etter hvert ble det opplyst over høytalerne at flytoget hadde problemer og annenhvert tog ble innstilt på grunn av feil på lyssignalsystemet i Romeriksstunnelen. Så etter ca. en time forsinket dukket Morten opp og det var et gledelig gjensyn. Det er jo snart ett år siden vi sist møttes.
Vårt første møte skulle egentlig ha startet kl. 0930, men måtte forflyttes til kl. 1000 med forsyvinger på de andre møtene før lunsj. Da vi var fremme i Oslo fikk jeg oppleve en Tigerstad som nesten var like kald som Snåsa, selv om temperaturen ikke var like lav og vinden like sterk som hjemme. Men luftfuktigheten er mye høyere i Oslo slik at temperaturen føles totalt annerledes enn det den gjør på Snåsa. Vi gikk til første møte som ble en meget kald opplevelse.
Endelig etter noen produktive møter, var det på tide å møte Frode og Carl Thomas over lunsj. Carl Thomas har jeg møtt tidligere, men Frode var første gangen jeg møtte. I mine øyne er Frode en liten sjarmerende kar med glimt i øyet og ufattelig grei person. Det er nå også forsåvidt Carl Thomas også, men i og med at jeg ikke har møtt Frode før, var dette en opplevelse jeg så frem til. Klart, jeg har jo snakket med Frode mange, mange tusen ganger, men det blir liksom ikke det samme. Etter litt snakking om løst og fast, fant Frode og Carl Thomas en trivelig restaurant som vi satte oss ned og spiste en god lunsj. Jeg for min del bestilte meg en Spansk Sandwich som var meget god. Under lunsjen snakket vi slevsagt om spill, blad og nye strategier for Gamereactor som jeg ikke skal gå inn på nå, men som heller får komme som en overraskelse etter hvert som de dukker opp.
Så var lunsjen spist og jeg og Morten måtte videre. Carl Thomas og Frode hadde sine gjøremål og vi avtalte at jeg skulle møte Carl Thomas på Oslo S kl. 1620. Etter et veldig produktivt møte, var vi på tur til den siste kunden, men vel inn i lokalene fikk vi vite at hovedpersonen vi skulle møte var blitt syk og kunne ikke komme. Slukkøret gikk vi ut og bestemte oss for å dra til Oslo S. Morten var selvsagt nervøs for at flyet hans var forsinket eller i verste fall innstilt på grunn av problemene på Kastrup. Carl Thomas kom som avtalt og vi sa farvel til Morten kl. 1615.
Så var det på tide å finne noen bygaver til barna og madammen og brukte en liten halvtime på det. Da kl. var 1650 var vi fremme på møtestedet - Cafe Mono - et trivelig sted hvor jeg etter hvert skulle få møte Joachim, Kristian og David i tillegg til Frode og Carl Thomas. Der ble vi sittende å kose oss med øl og jeg som ikke drikker øl, fikk servert brus. Jeg må ærlig innrømme at møtet med den glade gjengen i Gamereactor gjorde et godt inntrykk på meg. Ikke bare var gjengen veldig godt sammensatt, men stemningen var ufattelig god. Vi snakket om løst og fast og tøyset med hverandre som en guttegjeng normalt bruker å gjøre. Det var med nesten tårer i øyne, da jeg dro fra Mono i lag med Carl Thomas. Etter en så snill og grei en gjeng, kunne jeg nå ha tenkt meg å bodd i Oslo selv om mine røtter befinner seg på Snåsa.
Da klokken visste 1855 kom flytoget og som vanlig var det forsinket. Flyet mitt gikk fra Oslo Lufthavn kl. 1940 slik at det ble en kamp med klokken. I tillegg til at toget var forsent, ble vi ytterligere forsinket på grunn av et annet tod som kjørte saktere og vi måtte slakke av på farten. Kl. 1930 var jeg på Gardemoen og jeg løp som et olja lyn frem til utgangen og som siste person ombord i flyet, var jeg nå klar til hjemreisen. Etter en liten halvtime i luften kommer en dame og spø meg om jeg vil ha en kaffetår og jeg som ikke drikker kaffe sier selvsagt nei. Men tro det eller ei, damen hørte tydeligvis ikke svaret mitt og kommer med en kopp varm rykende varm kaffe. Hmmm! Hva skulle jeg gjøre. Skulle jeg si "beklager jeg drikker ikke kaffe" og levere den tilbake til damen eller skulle jeg bare drikke den? Jeg drakk opp kaffeen og tenkte at jeg neste gang skal svare nei og samtidig riste på hodet slik at det ikke går an å missforstå. Selvsagt kan jeg ikke klandre damen, men meg selv...
På turen ned til Trondheim Lufthavn var det skikkelig turbulens og mange ble litt forferdet på grunn av den kraftige ristingen. Etter landingen, var det bare å komme seg til bilen og ta fatt på den lange turen hjemover. Da kl. visste 2315 var jeg hjemme. Der kom madammen og tok imot meg med åpne armer og varme kyss. Vel i seng, ble jeg liggende å tenke på den innholdsrike turen og den snille og artige gjengen i Gamereactor. Takk for en god dag, men som jeg bestandig sier, borte bra men hjemme best og det var historien min om min Oslo-tur!
PS! Bilde av Gamereactor-gjengen på Cafe Mono kommer senere!